DEN FÖR BORT DIG
Fin fjord.
Det är en fjord, eller hur?
Fått dina bäringar än, Dok?
Norge. Definitivt Norge.
En av de ryschiga bitarna på toppen.
Håll er undan.
Det är okej. Det är bara 2018.
Jag trodde att vi skulle hoppa in i Den Ulliga Uppresningen.
Ursäkta, vad?
Den Ulliga Uppresningen.
Om 193 år,
är det en total omförhandling av får-mänskliga relation.
Fullkomligt blodbad.
Jag har alltid gillat idén om Norge.
Vilken bit är det här?
Vet inte.
Men 25 mil bort, finns det en alpacka gård och presentaffär
med ett mycket lågt TripAdvisor betyg. Jord?
Skippar det helst, ta.
-Det finns ett fint litet hus där nere. -Åh, ja.
En stuga i norge på vintern med en skorsten, men ingen rök.
Kunde vara ett semesterhus.
Kanske. Ska vi gå på en promenad?
Jag och din farmor brukade prata om att komma till Norge.
Och vad stoppade er?
Ja, kom aldrig till det, förstår du.
Åh, titta på det. Någon blev lite övertänd med DIY.
Dessa paneler ser mer ut som barrikader än reparationer.
Det verkar som om det har övergivits.
Hej, såg ni det? Någon är där inne.
Någon inne?
Snabb titt? För att sluta oroa oss?
Tre lås på ett öde hus mitt i ingenstans.
Kanske vi inte borde vara här.
Det finns ett barn i detta hus.
Eller någon galning som samlar barnskor.
Ni två, gå och kolla på övervåningen.
Okej.
Ryan, godispapper.
Det är okej, det är okej. Förlåt, vi menade inte att skrämma dig.
Hej. Vi vill hjälpa till. Vad heter du?
Inte hungrig, är du?
För dessa dagar, bär jag alltid en ost och saltgurka smörgås, du vet.
Bara för nödsituationer.
Du bär smörgåsar med dig varje gång vi lämnar TARDIS?
Ja, jag har lärt mig det den svåra sättet, eller hur?
Jag menar, vi kan gå länge utan att äta,
och jag blir lite retlig med låga blodsockernivån.
Nu kommer jag alltid förberedd.
Vilka är ni och hur kom ni in i vårt hus?
Jag är Doktorn, det här är Yaz, Ryan och Graham.
Vi gick där ute, men vi blev lite oroliga för att något var fel här.
När du säger "vårt hus", vem bor här med dig?
Om du inte har något emot frågan, vad har du så rädd för?
Saken.
Vilken sak, älskling?
Saken min pappa försvarade huset från.
Det kom in och tog honom.
Vad såg den här saken ut som?
Vad heter du?
Hanne.
Är du blind, Hanne?
Snälla hjälp mig att hitta min pappa.
Jag hörde saken här ute innan jag gick till sömns
och på morgonen var min pappa borta.
Du vet inte att den faktiskt kom in.
Hur vet du att din pappa inte bara packade och gick?
Min pappa skulle aldrig lämna mig. Okej?
-Ryan. -Vad?
-Hur länge har han varit borta? -Fyra dagar.
Okej.
Älskar din topp.
Jag är från Sheffield. Samma som de arktiska aporna.
Min kusin såg deras första spelning.
Min mamma såg sin första spelning i Norge.
Denna tröja var hennes.
Var är din mamma, Hanne?
Hon dog.
Ledsen att höra det. Du måste sakna henne.
Hela tiden. Det gör min pappa också.
Naturligtvis.
Och jag tror vad Ryan menade att säga var,
uppenbarligen så skulle din pappa aldrig vilja lämna dig.
Men tänk om han gick ut till jobbet eller något och gick vilse eller skadade sig?
Han slutade jobbet när vi lämnade Oslo.
Och vår båt är fortfarande här. Jag gick ner och kollade.
Vi måste komma in. Den kommer alltid ut så här dags.
Samma tid varje dag?
Det är då den jagar.
-Stackars barn. -Köper du inte det?
Hennes pappa sprang och hon hittar på det här monstret.
Låt oss inte göra några antaganden.
Ni två, ta en titt i skjulet.
-Graham, låt oss kolla huset. -Okej.
Var inte här ute länge.
Saknar du staden?
Ibland.
Men min pappa ville ha en förändring efter att min mamma dog.
Så vad, han kom hit för att komma ifrån alla minnen?
Ja. Och det hade varit tomt i en evighet, så det var billigt.
Var det din pappa som satte dessa barer och lås överallt?
Dagen innan han försvann.
sa jag till honom att han var galen. Det finns ingen inom mil.
Men han sa bara...
"Det finns sämre saker där ute än människor."
Vad är det som luktar?
Jag tror inte att jag vill veta.
Skrek du precis?
En rad döda fåglar är inte normalt.
Normalt för Norge kanske.
Du var jättebra med henne där borta.
Jag är dålig med barn.
Näe. Jag har fått träning.
Du måste förstärka
vad det än är som gör dem säkra.
Ryan.
Vad är det, djurfällor?
Den kommer.
Doktor, Doktor!
-Såg du det? -Nej!
Men Hannes pappa gjorde det.
Han har ett skjul av dem i ett... skjul.
Och det är inte normalt, även för Norge.
Vad är det där?
Jag vet inte, men det låter som att det kommer från skogen.
Inuti.
Vi måste säkra huset.
Yaz, Ryan, blockera bakdörren.
Graham, ta en titt ut från övervåningen.
På det.
Den för bort dig. Den för bort dig.
Den för bort dig
Hanne, lyssna på mig.
Vad som än är där ute, kommer vi att hålla dig säker.
Men den för bort dig
Syns något?
Ingenting ännu!
Gör inte det.
Varför är vi inte i spegeln?
Jag vet inte.
Vi skulle veta om vi var vampyrer, eller hur?
Ja.
Åh, vad är det för ljud?
Håll dig borta från spegeln. Båda två.
-Hålla er tillbaka. -Hej, vi är där.
Vad hände precis?
Inte helt säker, men jag gillar det verkligen inte.
Såg du att det förändrades? Vad hände här?
Hörde precis detta ljud, kom över till spegeln,
och jag reflekterades inte i den.
Där är det igen.
Och det ljudet.
Ingen rör sig.
Låst i mitten av vad den än gjorde.
Kan jag bara säga, jag älskar min sonic.
Nu...
När är en spegel inte en spegel?
Jag är okej.
För det mesta. Lite av en plugghäst.
Annars är jag helt bra.
En stark sju av tio. Sex och en halv på ett tryck.
Vad var bullret? Hela huset började vibrera.
Hej, Yaz. Hej, Hanne. Massor pågår.
-Var den saken ute? -Nej.
Denna spegel i din pappas sovrum verkar vara en portal.
När du säger en portal...
En dörröppning till en annan värld eller dimension, eller vem vet vad.
Men låt mig berätta för dig, det stör dig verkligen.
Vad pratar du om?
Jag vet. Stor sak att få reda på.
Jag borde ha brutit det lite mer försiktigt.
Men som sagt, "plugghäst".
Vad som än är i skogen, kunde det ha kommit genom denna portal?
Eventuellt. Vet inte. Såg inte mycket. Jag måste ta en ordentlig titt.
Hej, Dok. Tror du att det är säkert?
Jag tvivlar på det.
Det är en ryckande-dimensionell portal i en spegel i ett norskt sovrum.
Jag följer med dig.
-Jag också. -Jag med.
Och jag. Vad som än händer, stannar jag hos dig.
Jag kan inte låta dig göra det, Hanne.
Jag vet inte vad som är där.
Du är säker här. Din pappa var säker på det.
Också, jag behöver dig att skydda det här huset från vad som än är utanför.
-Ryan kommer stanna här med dig. -Jag gör vad?
-Inte han. -Hallå!
Vad är det för?
Båda två, håll er borta från spegeln.
-Den har redan försökt locka in Graham. -Ja.
Hej, jag blev inte lockad.
Det är inte som om jag gav den mina kreditkortsuppgifter.
Detta är en karta över huset med dess mest utsatta punkter.
Se till att du tar hand om dem.
Ja.
Vad heter din pappa, Hanne?
Erik.
Du hittar honom, eller hur?
Jag gör allt jag kan.
Jag är inte säker på att det här är en bra idé.
Nu kör vi!
Jag kan knappt se någonting.
En slags rymdtidsportal
har hakats på den spegeln, men det borde inte se ut så.
Alla dessa konstiga skåror av ljus.
Det är som om portalen dras itu.
Vi borde ha trätt in i en annan värld.
-Det här är en annan värld. -Inte enligt mina läsningar.
Är vi fortfarande i Norge eller inte?
Hur nordiskt ser detta ut för dig?
Inte särskilt.
Låt oss titta ut försiktigt.
Hej, Dok, det finns några ljus runt den där klippan.
Trevlig plats, Graham.
Båda av er, håll er nära.
Låt oss se till att vi kan hitta våra vägar tillbaka.
Är det tråd?
Mycket högteknologisk.
Hej. Ledsen för att störa dig.
Har du sett antingen en väldigt hög varelse gå den här vägen
eller en norsk människa som möjligen springer åt andra hållet?
Vid namn Erik.
Människan.
Hans dotter saknar honom.
Sådan tragedi.
Gör mig hungrig.
Nej.
Bra. Om du inte kan hjälpa oss, kan vi få din lykta
"för du verkar ha ett monopol på ljus här.
Ingen välgörenhet. Bara byte.
Bort.
Lyktan inte din.
Okej. Jag tittade bara.
Ta det lugnt.
Fågel är lunch.
Kanske gubben är te.
Vem kallar du en gubbe?
Det är du som stinker av ditt eget piss.
Det är inte mitt piss.
Låt honom gå, för du vill inte att dessa ord ska vara dina sista.
Frun,
jag heter Remsorna av de sju magarna.
Jag vill ha din tubulär.
En sådan glänsande tubulär.
Eftersom Remsorna såg mannen du söker,
byte är nu möjligt.
Med denna tubulär, kan du köpa denna goda information,
plus en lykta.
Hur såg han ut, den här mannen?
Åh, inga horn, en mun.
Så ful.
Liksom dig, men så snygga stora stövlar.
Så lever han.
Var någon med honom eller något?
Du finner att när jag tar dig.
Men bara med betalning.
Tubulär, tack. Nu.
Betalning vid leverans. Och lämna kniven här.
Hej, Dok. Du kommer inte ge honom soniken, eller hur? Titta.
Han har ett bälte fullt av massiva döda råttor med sex ben.
Graham har rätt.
För allt vi vet, så tog han Erik.
Och nu vill du att vi ska följa den token in i mörkret.
Nej, jag vill att du ska följa denna token in i mörkret.
Det finns tre av oss och bara en av honom.
Utan att räkna råttorna
Viktigt att vara tyst, vänner.
Här. Ljus. I god tro.
Följ Remsorna till saknad pappa.
Har du alltid varit blind?
I grund och botten. Jag kan se ljuset om det är super nära.
Måste vara svårt.
Jag behöver dig för att tycka synd om mig.
Varför tycker du inte om mig?
-Du trodde att min pappa skulle lämna mig. -Okej.
Förlåt. Jag hade fel.
Vilken del av huset är svagast på kartan?
Konservatoriet.
Jag menar... jag menar verandaen.
Det är inte en karta, är det?
Det lät som om hon skrev något.
Det är säkert en karta.
Vad döljer du för mig?
Jag vill gå med dem.
Doktorn berättade för oss att stanna här.
Jag vill ha min pappa.
Släpp mig!
Ge mig den nyckeln.
Du kan inte bara ta mig och dra mig runt.
-Jag kunde ringa till polisen. -Vad?
Och berätta för dem om monsteret eller portalen i spegeln?
Hur kommer det att hjälpa?
Det är inte coolt att du ljuger för mig om vad hon skrev på väggen.
Det var närmare.
Vad sägs om att vi slutar argumentera och kontrollera våra försvar?
Vart för du oss exakt, Remsorna?
koppla av. Njut av Remsorna.
Åh, vi gör det.
Så, berätta för oss om dessa lyktor som du är så stolt över.
Min design. Det enda ljuset här.
Vart är "här"?
Information är tyvärr så dyrt.
Du har inte sådan kredit.
Men du bor här förmodligen.
Jag menar, med tanke på att det finns en portal där vi hittade dig,
och du har valt att inte använda den.
Åh. Du ställer de kloka frågorna.
Jag slår vad om att din hjärn smakar så utsökt.
-Vad är det? -Köttmal.
Ditt fel.
Håll er stilla.
Det är en ond mal.
Skadar inte kläder,
men de avlägsnar köttet från era ben.
Lyckligtvis, kan allting distraheras med lite mat.
Framåt, vänner.
Remsorna kommer att rensa och följa.
Åh, du måste skoja med mig.
Varför skulle du göra det?
Hanne!
Hanne, du behöver inte vara rädd. Det finns inget varelse där ute.
Jag har helt förlorat mina bäringar. Det är som en slags labyrint, det här.
Var det här du såg Erik?
Åh, nej, nej, nej, nej.
Remsorna presenterar din svagaste förhandlingsposition.
Vad pratar du om?
Tyvärr så har du ingen navel.
Ingen Erik, ingen sonic.
Två knivar. Såklart han har två knivar.
Allt vi har här är sådan omförhandling.
Ni har ingen väg hem.
Jag kan visa dig,
men en sådan utsökt visning kostar mer.
Herregud.
Hur kan du luktar värre än förra gången?
Köttmal följer.
Vi måste bli av med det.
Annars kommer mer.
Slutlig råtta.
Biter inte.
Kan vi inte dumpa lyktan?
Nej, mörk är värre.
Vad är det här stället, Remsorna?
Antizon.
Åh, nej.
Är det här en bra sak eller en dålig sak?
En antizone är en sak som universum gör
varhelst i rymdtidens väv hotas.
Gilla en skyddande buffertzon för att hålla hot i våg.
Och vi är mitt i den.
Hur kom du ens hit, Remsorna?
Har alltid varit här.
Vad händer?
Köttmal sätter ihop sin svärm.
Signal dödar min lykta. För många kommer nu.
Ni borde Spring.
Min tubulär nu!
Nej, det gör du inte, solsken.
Hur är det för en gammal gubbe, Två Knivar?
Tystnad. De är här.
Ja. Graham, rör inte en muskel.
Han ville att vi skulle Spring, så stå helt stilla.
Nej, Remsorna. Gör det inte.
Nej! Inte jag!
Attackera avvikelserna! Inte jag!
Trevligt och tyst. Spring nu!
Fortsätt. Det är ett ljus framåt.
Där är portalen.
Vad var det?
Jag vet inte, men jag tror att vi är säkra för nu.
Hej, har de flyttat saker här inne?
Allt ser annorlunda ut.
Jag tror inte att det var samma portal vi kom igenom.
Men om det inte var samma portal,
hur är vi tillbaka i detta sovrum?
Ser ut som om vi har hamnat på andra sidan spegeln.
Hanne!
Avbryter inte, är vi?
Vad gör ni i mitt hus?
Vad gör ni i ditt hus?
Och hur är det här ditt hus, Erik? Det kan inte vara, kan det?
Vilka är ni och hur vet ni mitt namn?
Sätt ner det.
Vi kom precis genom en antizon,
skickad av din övergivna dotter, och det var inte så kul.
Hanne är inte övergiven.
Åh, ja, hon är det ,kompis.
Hon är rädd och hungrig och tror att du har blivit bortförd
Hon är en tonåring. Det finns mat i frysen.
Hon är bra utan mig.
Det finns ett monster på lös i skogen utanför ditt hus.
Nej, det gör det inte.
Du verkar mycket säker på det.
Det är bara inspelningar, så hon inte går upp i bergen.
Du gjorde ditt hus till en fästning för att hålla din dotter rädd?
För att hålla henne säker medan jag är borta.
Det är en chockerande bit av föräldraskap.
Du visste att du kom hit.
Så, varför gjorde du björnfällorna?
Eftersom det finns björnar.
Inget monster, men nån enstaka björn.
Tack för att ni kom.
Jag går tillbaka snart, men ni kan gå nu.
-Jag kommer att slå honom. -Nej, det gör du inte. Jag ska.
Ingen kommer att slå någon.
Lång dag.
Köttmalar och antizoner.
Nu, vem mer är här, Erik? Vem vill du inte att vi ska se?
Jag vet inte vad du menar.
Jo, det gör du. Två tallrikar.
Hej, jag är Trine. Eriks fru.
Erik, du är spegel-gift!
Nej. Trine är Hannes mamma.
Hannes mamma är död.
I din värld är jag, men inte här. Va... Vad gör du?
Är det något slags alternativ verklighet där Trine inte dör?
-Jag vet inte vad det här är. -Inte jag heller. Jag menar, jag dog.
Jag minns det.
Men här är jag.
Hon kan inte gå. Vi försöker, men hon kan inte gå igenom spegeln.
Jag vet att jag var borta från Hanne för länge,
men jag fortsatte att tänka, "Vad händer om jag går, och inte kan komma tillbaka?"
Jag kan inte förlora Trine igen.
Du måste få dina prioriteringar i ordning, kompis.
Din dotter behöver dig. Kom igen.
Vill ni inte se er vän?
Vad pratar du om?
Hon kom hit när ni gjorde det.
-Okej? -Jo, jag...
Jag kan det ljudet.
Graham O'Brien.
Bäst att du berättar för mig nu vad som försigår.
Gör inte det här mot mig.
Rör dig inte. Stå väldigt stilla.
Det är jag. Ryan.
Okej, jag ska bara ta hand om något,
sen ska vi röra oss tillsammans.
Det är ett ljus gömd här.
Okej. Håll bara min ärm.
-Var är vi? -Ingen aning. Håll dig nära.
Okej.
Berätta för mig vad du kan se.
Tja, det är en typ av grotta.
Trevlig grotta, dock.
Har du någonsin varit i Peak Distriktet? Lite som det.
Ryan, du ljuger för mig.
Förlåt att jag slängde dörren på dig.
Jag var tvungen att komma in för att hitta min pappa.
Okej. Vill du ha sanningen?
Monstren i skogen var bara inspelningar.
Jag tror att din pappa gjorde det för att hålla dig inne.
Skulle bara ha skaffat Wi-Fi.
Han ljög för mig.
-Ja. -Och nu ljuger du för mig
om hur dåligt det är här.
Jag försöker att ta hand om dig.
Jag vet att det här låter dumt, men är jag riktig?
Den varelsen på kranen, den dödade mig.
Men nu är jag här med dig.
Jag... jag förstår inte.
Nej, det gör jag inte heller.
Varför är du så av med mig?
Eftersom detta inte är möjligt.
Jag vet.
Men jag är här, älskling. Jag är verklig.
Om du är Grace, berätta allt om detta halsband.
Den är min.
Du gav det till mig två jular sedan.
Samma år gav Ryan mig ett annat grodhalsband.
För jag gillar grodor.
Ni två kollade inte med varandra innan ni handlade.
Och du har på dig det
som ett sätt att hålla mig nära.
Det här är orättvist.
Detta måste vara ett knep. Du... Du... Du kan inte vara henne.
Jag känner mig som mig.
Det kan inte vara Grace.
-Kan det? -Nej.
Och du kan inte vara Eriks fru.
Jag vet. Men vi är det, eller hur?
Okej. Inget behov av panik.
Jag fick inte panik.
Jag vet. Jag pratade med mig själv.
För allt detta är väldigt fel.
Okej. Vad vet vi?
Denna spegel är en direkt portal mellan två världar.
Vi gick in i den i den verkliga världen,
vi kom ut ur det i den här världen.
Men den antizonen dök upp i mitten,
dela portalen i två.
-Buffertzonen mellan de två världarna. -Exakt.
För att antizoner endast existerar där universumets vävnad
är under stort, fruktansvärt hot.
Så det betyder att en måste vara att stoppa
denna värld och din värld från att någonsin röras.
Vänta, men det betyder att denna värld är farlig.
Men hur kan det vara farligt?
Också, vad har du än makt att skapa en kopiera värld som denna?
Såvida inte...
Åh, inget verkligt sätt.
Inget verkligt sätt vad?
Jag har berättat om Solitract, eller hur?
-Bokstavligen aldrig hört ordet förut. -Solitract. Solitract.
Det är en teori, en myt, en godnattsaga som min farmor brukade berätta för mig.
Du hade en mormor?
Jag hade sju, men Farmor Fem, min favorit,
brukade berätta för mig om Solitract.
"Först i början, förtid, före allt,
alla lagar och element och muttrar och bultar i universum var där.
Ljuset, materian, matematiken och så vidare,
men de kunde inte passa ihop ordentligt, eftersom Solitract var där.
Så vad är Solitract?
Ett medvetande. En energi.
Vår verklighet kan inte fungera med Solitract energi närvarande.
Universums mest grundläggande idéer blir bara förstörda.
Tänk på det som ett barn med vattkoppor, rejäla vattkoppor,
som vill gå med, men slutar alltid med att infektera alla andra.
Vårt universum kan inte fungera med Solitract i det.
Din farmor berättade en godnattsaga för dig?
Bara när jag hade problem med att sova. Så...
Vad gjorde vårt universum?
Det lyckades förvisa Solitären till en separat, oåtkomlig existens.
Solitraktplaneten.
Och plötsligt, är allt vettigt.
Universum kan äntligen fungera, eftersom Solitract hade tagits bort.
Vänta lite. Säger du att vi är nu på Solitract-planeten?
Jag önskar att jag inte var, men jag tror jag är det. Jag är rädd. Är du rädd?
Jag är genuint livrädd.
Detta är ett separat förvisat universum som också är ett medvetande?
Det var vad Farmor Fem sa. Ett medvetet universum.
Hon sa också att Farmor Två var en hemlig agent för Zygonerna,
men hon verkar vara rätt om den här.
Men varför?
Varför har Solitract kopierat er värld,
inklusive Grace och Trine,
och byggde en dörröppning
till vårt universum?
När du säger det så, låter det som en fälla.
Vad gör du i Norge?
Det är det dockade skeppet. Åh, du skulle älska det, Grace.
Det... Det är den här hela polishytten.
Och inuti är det som ett massivt rymdskepp.
Det går överallt och vart som helst.
Hon berättade sanningen den natten.
Du kommer ihåg allt, eller hur?
-Såklart jag minns allt. -Ja.
Jag har varit på en utomjordisk planet, Grace.
Jag.
Och... Och jag har träffat Rosa Parks.
-Rosa Parks? -Jag vet.
Det låter som om du klarar dig utan mig.
Jag är vilse, Grace.
Jag saknar dig.
Hela mitt liv, letade jag efter dig. Sen hittade jag dig.
Och jag var så glad.
Då är vi två om det.
Sen förlorade jag dig.
Jag är här.
Ja, jag... jag saknar dig så mycket.
Jag saknar dig så mycket, Grace.
Graham, vi åker. Nu.
Okej, bra. Ja. Kom igen, Grace.
Ja. Ursäkta för att jag är rättfram. Hej, Grace. Det är inte Grace. Inget illa menat, Grace.
-Ingen tagen, älskling. -Hon kan inte komma, Graham. Hon är inte verklig.
-Jag tror att du har fel. -Jag har inte fel.
-Hon kommer ihåg allt. -Jag vet att det här är svårt.
Jag menar, alla galna saker du har sett, Dok,
Jag menar, du kan inte berätta för mig att du vet att det inte är henne.
Hela den här grejen är en bluff. Jag tror inte att Grace vet det.
Jag tror att hela världen är en fälla, och hon är en del av det.
Lyssna på mig. Det är hon eller den verkliga världen.
Du kan inte ha båda.
Snälla, kom in. Vi går.
Jag måste öppna detta och få Graham och Erik ut härifrån.
Den kommer inte att röra sig!.
Den måste vara kontrollerad av Solitract.
Och jag kan inte tvinga det med min sonick som förut,
eftersom den är smart och den anpassar sig.
Vad händer om du gör något som den inte har handskats med förut,
som att omvända polariteten eller något?
Ja, det kan vi. Du pratar mitt språk.
Fortsätt Spring, Hanne!
Här inne. Här inne. Kom ner. Kom ner.
-Jag tror att det är grönt att gå nu. -Snyggt gjort, Doktor.
Tack. Jag gör mitt bästa.
Graham, Erik, dags att gå.
Kom igen. Graham, du hörde vad Doktorn sa.
-Grace, kom igen. -Jag är inte säker.
Jag kan inte hålla den öppen mycket längre.
Graham, Yaz, Erik, nu, tack!
Spring!
Det finns en portal rakt framåt. Jag kommer att distrahera dem.
-Vad gör du här? -Hanne, det är jag.
-Jag hörde min pappa! -Det är okej. Det är okej. Jag är här.
Var är vi? Vad händer?
Portalen har anpassats igen. Jag kan inte öppna den.
Jag har en överraskning för dig.
Det är din mamma, Hanne.
Hon lever.
-Vad? -Hanne...
Min underbara flicka.
Jag vet inte vem du är, men du är inte min mamma.
Ryan. Ryan?
Ryan är inte här.
Vänta, var han i antizonen med dig?
Han är fortfarande där med de sakerna.
Portalen är stängd, och Ryan är fortfarande där inne.
Öppna den då. Vi måste hjälpa honom.
-Nej! -Vad menar du med nej?
Denna värld faller isär på grund av att vi fortfarande är här.
Du och vi är fortfarande helt oförenliga.
Erik är här kan ha varit hanterbar.
Men fem av oss? Det är mycket mer oförenliga saker.
Du har gått över kapacitet. Du måste låta oss gå nu.
Är det mig, eller är den här kvinnan helt galen?
Grace och Trine gör inte det här.
Såklart de är. De är gjorda av Solitract energi.
Hanne kan känna det, varför kan inte du?
Varför?
Vad byggde du allt detta för?
Jag är dum. Såklart.
Du vill ha samma sak som du alltid har velat ha.
Att vara med oss.
Så du har byggt en värld du trodde att vi skulle vilja,
och tagna former vi inte kommer att avvisa.
Lyssna inte på henne, älskling.
Utnyttja honom inte. Du är inte Grace.
Den verkliga Grace var en vacker, superstjärna.
Och du vet vad hon var, framför allt?
Hon var modig, och hon skulle leda anfallet genom den spegeln.
Yaz!
Ryan? Ryan!
Gjorde jag det?
Åh, jag tror du vet.
Jag vill gå hem.
Hanne, var inte rädd. Erik, berätta för henne att det är okej.
Hanne, vi är på ett ställe, och det är tillräckligt nära hemma.
Vi kan stanna. Jag skulle inte be dig att stanna om det inte var säkert.
Du skulle, pappa.
Du mår inte bra.
Du har inte varit det sedan Mamma dog.
Du är inte min mamma.
Vad du än är, jag hatar dig. Släpp ut mig!
Graham,
Yaz och Hanne har visat oss hur man gör det här.
Ryan är där ute i fara, och denna plats kollapsar.
Dok, jag vet vad du ber mig att göra, jag bara... jag kan bara inte göra det.
Hon är inte din fru. Hon är en möbel med en puls.
Hon vet inte. Hon kan inte veta.
Graham, snälla.
Jag vet hur svårt det här är för dig, men låt henne gå,
eller så kommer vi alla att dö.
Jag vet att djupt ner i dig skyller du dig själv för vad som hände med Grace.
Det var inte ditt fel.
Vänligen avvisa henne, för du vet att det inte är Grace.
Lämna mig inte, älskling. Inte igen.
Vad sägs om Ryan? Han är i trubbel där ute, älskling.
Han... Han klarar sig. Han är en smart kille.
-Denna verklighet kollapsar, Graham.
Så nära.
Du var så nära.
Titta, Grace skulle aldrig låta mig lämna Ryan i fara.
Du är en bluff.
Jag önskar att du inte var det, men du är.
Åh, Grace.
-Vad hände med henne? -Överskott av kravet.
Tror du mig nu?
Erik!
Denna kvinna är tydligen en utomjordisk kraft
som kollapsar två verkligheter och låtsas vara din döda fru.
-Dags att gå vidare, kompis. -Men jag kan inte.
Nej, såklart du inte kan.
Bra.
Gratulerar.
Erik vill ha dig.
Bara en sak. Denna värld faller isär.
Jag tror att du bara kan behålla en av oss. Är du säker på att han är ditt bästa alternativ?
För Solitract vill inte ha en make.
Du vill ha hela universumet.
Någon som har sett allt, och det är jag.
Jag har levt längre, sett mer, älskat mer och förlorat mer.
Jag kan dela allt med dig,
allt du vill veta om vad du aldrig haft.
För att han är en idiot med en dotter som behöver honom.
Så låt honom gå, och jag ska ge dig allting.
Du är inte Trine.
Äntligen, Erik.
Du kan sluta vara Trine nu, för det här universumet går kritiskt.
Om den sprängs kommer den att ta ut antizonen och mitt universum också.
Varför är det en groda här inne?
Du sa att jag kunde sluta vara Trine.
Solitract är en groda...
vem pratar som Grace?
Min egen form är oändlig, men denna groda är en form som glädjer mig,
som det en gång gladde Grace.
Där är jag som trodde att dagen inte hade fler överraskningar kvar.
Nu, snälla, berätta om ditt universum.
Du tror att ord kan göra det rättvisa?
Det är verkligen stort,
och otroligt vacker.
Och tydligen har jag precis sagt adjö till det.
Men det jag kommer att sakna mest är folket.
Mina vänner.
Jag kommer att bli det. Vi kommer att vara det. Vänner.
Okej. Jag och ett medvetet universum
maskerad som en groda. BFFs.
Såg du precis det?
För jag skulle inte vara mycket av en vän till dig,
om jag inte påpekade att du inte har kontroll över detta.
Du har fel. Detta är min plan. Jag kontrollerar allt här.
Så du kan se att det fortfarande är destabiliserande?
De kommer att döda oss båda för att jag är här.
Du kanske vill att vi ska vara tillsammans, men det fungerar inte.
Det kan aldrig fungera.
Du ljuger för mig, för att du vill gå.
Nej, jag är din vän.
Men vänner hjälper varandra att möta sina problem, inte undvika dem.
Detta är...
Du är den galnaste,
vackraste saken jag någonsin har upplevt.
Och jag har inte ens repat ytan.
Jag önskar att jag kunde stanna.
Men om någon av oss kommer att överleva, måste du släppa mig,
och fortsätta att vara briljant själv.
Jag saknar dig.
Jag saknar allt så mycket.
Jag vet.
Men om du gör det lovar jag, du och jag kommer att vara vänner för alltid.
Du måste släppa mig.
Jag kommer att drömma om dig där ute utan mig.
Hejdå.
Slängd av en groda. Briljant.
Flammande stenar! Jag kommer aldrig hit igen!
-Graham! -Ryan!
-Du är säker -Jag har dig.
Graham!
Hela platsen desintegreras.
Fortsätt. Där är portalen.
Vad sägs om Doktorn? Var är Doktorn?
Kommer igenom!
Är vi säkra?
Från Solitract, ja.
Vet inte om den överlevde.
Men den kommer inte att komma tillbaka hit.
Synd.
Fick en ny vän.
Hela det medvetna universumet.
Då var tvungen att säga hejdå.
Vad tror du att du ska göra?
Det är dags att vi gick hem.
Det är inte bra nog för någon av oss ska vara här nu.
-Till Oslo? -Oslo, ja.
Till vår lägenhet, och lite Wi-Fi, och...
-vänner. -Tack.
När som helst.
Hejdå.
Hejdå, Hanne.
Kom igen, Graham.
Det är en mycket fin fjord.
Jag ser att fåren har gått vidare. Planerar något förmodligen.
Kom igen.
Okej?
Okej.
Yaz sa att du såg farmor där inne.
Ja, jag trodde... Kanske...
Men det var inte henne. Inte riktigt.
Måste göra ont.
Ja.
Jag saknar henne också.
Hela tiden.
Men vi har åtminstone varandra, eller hur?
Farfar.
Vad kallade du mig precis?
Varför? Blir du döv i gammal ålder?
Kom igen. TARDIS.
Nio nödsignaler som alla kommer från samma planet.
-Jag borde ha gått. -Varför har du inte det?
Slaget.
Du gav mig mitt öde.